Valitettavasti meidän on aloitettava tarinamme tyhjällä tuolilla.
Jos se ei olisi tyhjä, meillä ei olisi tarinaa.
Mutta se on tyhjä, meillä on tarina ja on aika kertoa se.
Tekstityksen päiväys: 17.04.2006 Versionumero: 1.1
Suomennos: Cartel Oikoluku: jen187
Tämä tarina kertoo perheestäni, seitsemästä lapsestani, jotka kaikki ovat erittäin viisaita, -
mutta myös todella tuhmia.
Tämä on Nanny Whetstone, 17. lastenhoitaja jonka olen palkannut huolehtimaan lapsistani.
Hän oli tiukin, kovapintaisin ja pelätyin lastenhoitaja koko maassa.
Kun aamulla menin paikalliseen hautaustoimistoon töihin, -
olin vakuuttunut siitä, ettei ollut mitään, -
miten lapseni olisivat voineet järkyttää hänet.
- He ovat syöneet vauvan! - Paitsi tuo.
Hän on tulossa!
- Hiljaa! - Lopeta se!
Lapset, missä Aggy on?
Katsohan sinua. Olet ihan kaalissa.
Ja kastikkeessa.
Kuten tarkoituksenanne oli, Nanny Whetstone on eronnut työstään.
Minun pitäisi mennä välitystoimistoon iltapäivällä palkkaamaan uusi lastenhoitaja.
Ettekä aja häntä pois, kuten olette ajaneet Nanny Whetstonen ja hänen edeltäjänsä.
Isä.
Eivät voi olla tottelematta. Tein selväksi, kuka määrää täällä.
Kolme päivää, kahdeksan tuntia ja 47 minuuttia. Pääsimme hänestä eroon -
23 tuntia ja 13 minuuttia nopeammin kuin edellisestä.
Luulen, että käännekohta oli ehdottomasti vauvan syönti. Hyvin tehty, Eric.
- Herra Brown, oletteko kunnossa? - Olen täysin kunnossa.
Evangeline, voisitko sanoa kokille, että uuden lastenhoitajan piti lähteä yllättäen -
ja lähdin välitystoimistoon etsimään uutta?
- Rouva Partridge? - Olemme sulkeneet.
- On käynyt pieni notkahdus. - Emme ole täällä.
- Olkaa kiltti, päästäkää minut sisään. - Menkää pois.
- Eivät he syöneet lasta. Se oli kanaa. - Ei enää lastenhoitajia! Teillä on ollut jo tarpeeksi.
- Henkilö, kenet tarvitsette on Nanny McPhee. - Tekö siinä, rouva Partridge?
Henkilö, kenet tarvitsette on Nanny McPhee.
Hänen tarvitsee aloittaa heti. Olen jo myöhässä tärkeältä päivälliseltä.
Nanny McPhee ei ole kirjoissamme. Nanny McPhee ei ole kenenkään kirjoissa.
- Nanny Whetstone otti ja lähti. - Olipa yllätys. Vauhtia, anna perunat.
Herra Brown meni välitystoimistoon. Sanoin lasten pärjäävän kanssamme.
Eivät pärjää minun kanssani. Ne pikku riiviöt eivät keittiööni astu ja sillä sipuli!
Minulla on se kirjoitettuna. Kirjoitettuna!
- Se oli viimeinen pisara. - Isä!
Ei ole enää lastenhoitajia. Ei yhtään. Kaikki loppuneet.
Ja minun piti peruuttaa tapaamiseni, josta seuraa ongelmia.
- Sanoin heille, etteivät tekisi sitä. Se ei ollut ideani. - Älä minua katso! Ei se ollut vikani.
Tunnutte tarkoituksella stressaavan minua...
Kulta, älä tee tuota. Tuo on kipeä kohtani.
Vaikutatte tahallanne stressaavan minua, joten nyt teen teille samoin.
Menette sänkyihinne heti paikalla.
Ennen päivällistä?
Ilman päivällistä.
- Sanoiko hän ilman päivällistä? - Älä siitä välitä.
Ei ole enää lastenhoitajia.
- Raukka, herra Brown... Lapsi raukat. - Ja kattia kanssa.
He ovat pahimmat, ilkeimmät, kauheimmat...
Ennen kuin tämä perhe saa asiansa järjestykseen, lunta sataa syyskuussa.
"Hyvä Nanny Whetstone, olen todella pahoillani. Lapseni..."
Eric, anna se takaisin hänelle! Heti! Lopeta!
Lapseni.
Eric! Eric, tuo on nalleni!
- Eric, lopeta! - Anna se takaisin!
- Lopettakaa tappelu! - Voi teitä!
Hiljaa!
Isänne tulee hulluksi tätä myötä. Lopettakaa.
Lily, mikä tämä sana on?
Rakastava. "Hän otti rakastettuansa kädestä."
- Mitä kirjasi koskee, Evangeline? - Se kertoo mukavan miehen tyttärestä.
Mies menee naimisiin uudelleen ja äitipuoli on ilkeä hänen tyttärelleen.
- Miksei isä estä ilkeää käytöstä? - Isät muut- tuvat pahoiksi vaimojen kuoltua. He eivät välitä.
- Simon, teidän isänne välittää. - Ei välitä.
Lukeeko hän Chrissielle tai pelaako hän krikettiä kanssamme, kuten hänellä oli tapana?
Hän ei laula edes Aggylle enää. Tuskin näemme häntä enää.
Hän rakastaa sinua, Simon. Tiedät sen. Hänellä on vain ollut kaikkea mielessä...
Äidin kuolemasta lähtien.
- Olit hyvin läheinen hänen kanssa. - En enää. Nykyään hän etsii vain uutta vaimoa.
En tiedä, onko tuo totta vai ei, mutta saattaisi olla mukavaa saada uusi äiti.
Etkö tiedä maailmasta mitään? Kenet hän naikaan, hän olisi inhottava ja kohtelisi meitä orjina.
- Et tiedä sitä. - Meillä on todistusaineistoa.
Ei ole yhtään äitipuolta, joka olisi edes lähellä kelvollista.
He ovat ilkeä laji. Sitä paitsi, kuka pitää toisen ihmisen lapsista?
- Minä pidän teistä. - Oletkin kotiapulainen, sinut on maksettu pitämään. Sitä ei lasketa.
Minun pitää palata töihini.
Olen nälkäinen, Evangeline. Voisitko tuoda minulle salaa paahtoleipää ja hilloa?
Unohda hillo, tuo vain salaa paahtoleipää.
Pitäisikö minun pöyhiä tyynynne tuolilla?
- Tiedän, kuinka itse pöyhitte sitä. - Olet oikeassa. Kiitos, Evangeline. Pöyhi vain.
Ajattelin, jos tekisin herra Sebastianille paahtoleivän.
Kyllä, minun... Ei, ei missään nimessä. Ei.
Voisin tehdä sen salaa.
Ei, he kuulevat hänen pureskelevan ja se on menoa sitten.
- Ei, eivät he saa mitään. - Selvä, herra Brown.
Henkilö, kenet tarvitsette on Nanny McPhee.
Nanny McPhee.
Ei päivällistä. Kuria, niin sitä pitää.
Nyt kuuntelette, senkin ipanat.
Teillä ei ole lupaa olla keittiössä, ei nyt eikä koskaan. Se lukee tässä.
Kulta, välitystoimisto on sulkenut ovensa.
Mitä pitäisi tehdä? Täti Adelaide sanoo...
Lapsillasi ei ole minkäänlaista kuria, Cedric.
Tiedäthän sen, kun hän sanoi lasten tarvitsevan naisen roolimallikseen.
Tiedät, millainen hän on. Hän lopettaa rahan antamisen, -
ellen mene uudestaan naimisiin ja anna lapsille uutta äitiä kuukaudessa.
Kuukausi. Sietämätöntä, mutta minun oli pakko luvata.
Muistatko, kun puhuimme mitä tapahtuisi ilman hänen rahojaan?
Pankki vie talon.
Minä joudun vankilaan, vanhimmat lapset pakkotyölaitokseen.
Luoja tietää, mitä Chrissielle tapahtuu.
Ja Aggy... Sitä ei voi edes ajatella.
Missä olette, senkin surkimukset?
Olen valmiina! Olen kovana!
Tämä on hauskaa.
Saimme kokin!
Henkilö, kenet tarvitsette on Nanny McPhee.
Eric, ethän tee toista pommia?
- He ovat keittiössä! - Ei! Ei! Veit heidät sinne!
En tehnyt sitä! Sinä laitoit heidät nukkumaan ilman päivällistä. Siinä syy!
- Minä... - Mikset sinä menisi? - Minä menen. - Olisi parempi, jos minä...
- Menen pois siinä tapauksessa. - Aivan, aivan. Minä vain...
Hyvää iltaa, herra Brown. Olen Nanny McPhee.
Olet... Aivan, tietysti. Taivaan tähden. Luulin, että välitystoimisto...
- En ole välitystoimistojen listoilla, herra Brown. Olen valtion hoitaja. - Niinkö? Kuinka...
- Epätavallista. - Saanko tulla sisään?
Tietysti, totta kai. Tulkaa sisään.
Ymmärsin, että lapsesi ovat erittäin pahatapaisia.
Ei, ei. Luoja, mikä oletus.
- Leikkisiä. - Hiljaa!
- Mitkä ovat päähuolenaiheesi? - Huolenaiheeni?
- Menevätkö lapsesi petiin, kun käsketään? - No, ei... Eivät mene.
- Nousevatko he, kun käsketään? - No, ei... Eivät.
- Pukeutuvatko he, kun käsketään? - Hyvä kysymys.
- Sanovatko he "ole hyvä" ja "kiitos"? - Missä yhteydessä?
Pitäisi sanoa. Lapsesi tarvitsevat minua.
- Menen ensin ja varmistan, että kaikki on kun- nossa ennen esittelyäsi. - Esittelen itse itseni.
Herra Brown, palatkaa vain sanomalehtenne pariin.
Ovi on auki eikä siellä ole ketään.
Minä olen täällä. Olen Nanny McPhee.
Puhuiko joku jotain?
- En kuullut mitään. - Siksi koska siellä ei ole ketään.
Siinä tapauksessa, kuunnelkaa tarkasti ja yrittäkää kuulla tämä.
Lopettakaa se, mitä teette, laittakaa astiat paikoilleen ja menkää yläkertaan sänkyihinne.
- Kuulitteko? - Sain idean. Miksemme olisi täällä keittiössä koko yötä?
Ollaan, ollaan!
- Hyvä osuma. - Tomaatteja!
Hyppikää! Hyppikää!
Valtion lastenhoitaja?
- Mitä hän on tehnyt? - Hän teki jotain meille! - Ne menivät pataan!
- En voi lopettaa! - Hän pamautti keppiään! - Tulen sairaaksi!
- Sen täytyy olla taikuutta! - Mitä tapahtuu?
- Simon, lopetetaan! - Meidän täytyy lopettaa. - Lopetetaan!
- Lopettakaa, jos haluatte! - Emme voi! - Se on hänen syytään!
- Se alkoi, kun hän pamautti keppiään. - En voi lopettaa! - Hidasta vähän!
- Simon! - Kuka oletkaan, lopetahan tämä! Menemme nukkumaan.
- Sano "ole kiltti". - En koskaan sano sitä. - Selvä.
- Ole kiltti! - Ole kiltti!
- Älä koske Aggyyn! - Odota!
- Sano se! - Simon, sano se, koska tämä räjähtää muuten!
- Ja Aggy joutuu pataan! - Laita hänet takaisin, Chrissie!
Herranen aika! Ole kiltti!
- Ottakaa Aggy pois minulta! - Ole kiltti, Nanny McPhee.
Chrissie, älä!
- Sano se! - Ottakaa Aggy pois!
- Ei, Lily! - Sano se! - Simon!
En voi pysäyttää itseäni!
Ole kiltti, Nanny McPhee.
- Hyppään! - Liian myöhään!
- Voi jukra. - Yläkertaan sänkyihinne, olkaa hyvät.
- Hyvää yötä, rouva Blatherwick. - Hyvää yötä, Evangeline.
Hyvää yötä, Nanny McPhee.
Kun herra Brown ei antanut illallista heille, tiesin heidän tulevan tänne. Olivatpa he hiljaa.
Älä ole huolissasi, eivät he uskalla tänne tulla. Minulla lukee se tässä.
Ole varovainen sen kanssa, Aggy. Meillä ei ole muuta jäljellä äidistä.
- Mitä ihmettä teette? - Valmistaudumme nukkumaanmenoon.
- Kuten hän sanoi meille. - Mistä lähtien olemme tehneet, kuten meille sanotaan?
Siitä lähtien kun saimme melkein kokin räjäytettyä ja Aggyn keitettyä.
Olemme päässeet eroon aiemmistakin lastenhoitajista. Pääsemme eroon tästäkin.
- Tunnet varmasti olevasi alakynnessä, Nanny McPhee? - Millä tavalla?
Me tiedämme nimesi, mutta sinä et meidän.
Hauska tavata. Olen Oglington Fartworthy.
Mukava tavata.
Se on F-A-R-T. Fartworthy.
- Booger McHorsefanny. - Knickers O'Muffin.
Sandra.
- Bum. - Minä olen Bum!
Bosoms.
- Et voi olla Bum, Aggy. Sebastian on Bum, sinä olet Poop. - Poop Bum.
Et voi olla sekä Poop että Bum.
Hyvää yötä, Agatha.
- Hyvää yötä, Sebastian. - Hyvää yötä, Tora.
Hyvää yötä, Christianna.
- Hyvää yötä, Lily. - Hyvää yötä, Eric.
Hyvää yötä, Simon.
Teidän pitäisi ymmärtää eräs asia työskentelytavoistani.
Kun tarvitsette minua, mutta ette halua minua, minä jään.
Kun haluatte minua, mutta ette enää tarvitse, minä lähden.
Se on tavallaan surullista, mutta tulipa sanottua.
- Emme halua sinua koskaan. - Siinä tapauksessa en lähde koskaan.
Hyvää yötä, lapset.
Kuinka hän tiesi nimemme? Kukaan ei koskaan tiedä nimiämme.
- Taikuutta. - Noituutta.
Sillä ei ole väliä. Hankkiudumme hänestä eroon huomenna.
- Koputin kyllä. - Tietysti. Et vain hiipinyt täällä. Kuinka ajattelinkaan sellaista.
- Lapset ovat kaikki sängyssä ja nukkumassa. - Hyvä. Oikeasti?
- Luoja. - Menen itsekin omaan huoneeseeni. Hyvää yötä, herra Brown.
Odota!
Mitä... Miten... Mitkä ovat ehtosi?
Lapsesi tarvitsevat viittä oppituntia.
Tunti yksi, mennä nukkumaan, kun käsketään on suoritettu.
Ja mitä ehtoihini tulee, otan sunnuntai iltapäivät vapaaksi. Hyvää yötä.
Mielenkiintoista.
- Aika nousta. - Ei.
Annan teille puoli tuntia aikaa nousta, peseytyä, pukeutua, pestä hampaat, pedata sängyt -
ja tulla puutarhaan haukkaamaan hieman raitista ilmaa ennen aamupalaa.
Tunnit alkavat tasan yhdeksältä.
En tiedä teistä, mutta minä ainakin haluan pysyä sängyssä.
Sebastian, pidä kuumemittaria patterin vieressä.
Chrissie, liitu. Eric, väriliidut. Lily, pippuri.
- Kuinka tiedät, ettei hän tee pahaa meille? - Selvitin sen.
Hän on koulutettu hypnotisoija. Siten hän sai meidät tekemään sen kaiken eilen.
Älkää katsoko suoraan häntä kohti, niin hän ei voi hypnotisoida meitä.
- Huomenta, herra Brown. - Huomenta. Lähden töihin aikaisin, meillä on kiirettä hautaustoimistossa.
Paha flunssa Archwayssa on viemässä kaikki vanhukset mukanaan...
- Silti, mikä on heille huonoa, on meille hyvää. - Ihmisparkoja.
Sitäkin. Tietysti.
Outoa. Yleensä hän toivottaa hyvää päivää tai muistuttaa ottamaan takin, jos on kylmää.
Erittäin outoa. Kummallista.
- Koputin kyllä. - Niinkö? En kuullut. Puhuin...
- Antaa olla. - Uskon, että lapset pysyttelevät sängyssä koko päivän.
Lapset? Koko päivänkö? Ovatko he kipeitä vai mitä?
Mikään ei ole vialla. Tiedän tarkalleen, mitä tehdä. Jättäkää se minun huolekseni.
Onnistuit saamaan heidät nukkumaan viime iltana. Jos he ovat tosiaan kipeitä, -
anna heille mitä he haluavat, jäätelöä, hyytelöä ja sensellaista.
Viimeisin vaimoni oli tarkka siinä. Jos he olivat sairaita, -
hän antoi heille ruokaa. Vaikkeivat olisi olleet edes kipeitä.
Annan heille juuri sitä, mitä he tarvitsevat.
Hienoa, hienoa. Minä tästä lähden töihin.
- Hän on tulossa! - Muistakaa, älkää katsoko häntä silmiin.
Lapsukaiset.
- Emme voi nousta. Olemme kipeitä. - Nenämme ovat nuhaisia.
- Ja lämpötila. - Mielestämme se on flunssaa.
- Minulla on tuhkarokko. - Hyvänen aika.
Ette siis voi tietenkään nousta tänään.
Olen pahoillani joutuessani kertomaan tämän, mutta joudutte pysymään sängyissänne.
En voi hyvin.
- Minulla taitaa olla kuumetta. - Älä ole tyhmä.
Simon, en voi nousta.
- Siinä tapauksessa katsoit häntä silmiin. - En katsonut.
Olin koko ajan peiton alla, Simon. Minäkään en pääse ylös.
- En pääse ylös! - Olen jumissa kuin liima!
Minäkin olen jumissa!
Hypnoosia, vai? Siinä meni se teoria.
Hyvää huomenta.
- Huomenta, herra B! - Huomenta, herra Jowls ja herra Wheen.
- Luulimme, että menisitte lankaan tällä kertaa. - Ei, en tällä kertaa.
- Olipahan mukavat illalliskutsut, herra B? - Miellyttävät.
En edes päässyt sinne. Katastrofi. Lapset.
Tiedämme, olemme sanoneetkin siitä. Teidän ei pitäisi olla hautajaisbisneksessä.
Vaan kastetilaisuuksissa!
Hyvää huomenta. Suonette anteeksi?
Cedric, puhun suoraan. Lapsesi ovat tottelemattomia.
Sinä tarvitset vaimon ja lapsesi tarvitsevat äidin.
Jos et mene uudestaan naimisiin kuun loppuun mennessä, et saa enää avustuksia.
Voi ei. Voi ei.
Millainen vaimonne on?
Unohda. Alle kuukausi, en onnistu millään.
Sen täytyy olla se kauhea nainen.
Herra Jowls, muistatko sitä innostunutta naista?
Rouva Swiftlykös se oli? Vai oliko se rouva Thadius viime vuonna?
- Rouva Thadius Quickly? - Älä.
"Herra Brown, olette pyhimys. Olette todella ystävällinen."
Antaisin kaltaisellenne miehelle mitä tahansa, herra Brown.
- Tuoko? - Tuo juuri.
Hautasimme hänen miehensä viime syksynä. Paholainen. Hän oli valmis menemään.
Tiedättekö, menikö hän koskaan uudestaan naimisiin? Neljättä kertaa?
Herra Brown, ettehän ajattele sitä, mitä luulen teidän ajattelevan?
Hyvänen aika, en! En. Mikä ajatus! En.
- Mitä tuo on? - Tuhkarokko-lääkettä, sitä otetaan joka tunti.
- En ole ihan varma, mitä tuhkarokko tarkoittaa. - Miten se voisi olla mitään muuta?
Kalpeat valkoiset naamat, punaisia läikkyjä, lämpötila yli 40 astetta.
Olen nähnyt tämän useasti. Tuhkarokko, ehdottomasti.
- Avaa suu. - Simon, älä!
- En ota tuota. - Sitten et parane. Usko minua.
Se liikkuu!
Avaa suu.
Enemmän.
Simon, sylje se pois!
Sinun täytyy nielaista se ennemmin tai myöhemmin, joten ehdotan, että teet sen heti.
Hyvä. Kuka on seuraava?
"Hän otti rakastettuaan..."
"Hän otti rakastettuaan kädestä."
Nanny McPhee, säikäytit minut. Tulitpa hiljaa.
- Harjoittelen lukemista. Lily opettaa minua siinä. - Sepä hienoa.
He ovat kaikki hyviä... Sisimmässään.
- Lempikirjasi? - En tiedä. En ole lukenut vielä loppuun.
- Äitipuoli on hieman ilkeä. - Todellakin.
Se on säälivä kirja todellisesta ihmisestä.
Tämä tyttö vaikuttaa farmitytöltä, mutta lyön vetoa, -
että selviääkin hänen olevan hyvin koulutettu nainen. Ja he rakastuvat.
- Sinun täytyy lukea ja selvittää asia. - Hän ei rakastaisi tätä, jos hän ei osaisi lukea.
Hän pitäisi tätä typeränä, arvottomana ja alempiarvoisena.
Keitettyjä perunoita lounaaksi, keitetyn pihvin kera ja omenapiirasta vaniljakastikkeella.
Luulen lasten vaativan jotain vaatimattomampaa tänään.
- Mitä? - He eivät ole omia itseään, rouva Blatherwick.
Luoja! Se tarkoittaa hyytelöä, jäätelöä, vadelmajuotavaa ja herra ties mitä.
Parempi pistää töpinäksi sitten. Evangeline!
Missä se laiskimus on?
Lunta sataa syyskuussa ennen kuin hän on siellä missä pitäisi.
Rauhoittukaa, rouva Blatherwick. Minä olen johdossa tänään.
Ymmärsin, että olette ollut armeijan leivissä.
Olinkin. Kokkasin harjoitusleirillä Glouces- tershirenissa. Pidin miehet kovina, todellakin.
Olen varma, että piditte. Kenties keittoa lapsille? Olet varmasti ammattilainen niissä.
Parasta on keitto, jossa on perunankuoria. Sai aina murisemaan, mutta piti kovana.
Onko sinulla kuoria?
Nämä käyvät, ovat vain päivän vanhoja.
Hieman rustoa mauksi. Maukasta.
Syöhän lautanen tyhjäksi. Kalkkunan kaulassa on paljon hyvää. Tulet taas pian kuntoon.
Haistakaa tätä. Tällä tavalla keisarit söivät.
Pong oli valloittaja. Jatkakaa.
He yrittävät näännyttää meidät. Kauankohan kestää, kunnes kuolemme?
Quickly...
Rouva Selma Quickly.
- Oletteko te laiskimukset olleet sängyssä koko päivän? - Evangeline.
- Teillä on tuhkarokko, vai kuinka? - Tilanne on monimutkainen, Evangeline.
Nanny, joka mielestäni on noita, sai meidät sairaiksi ja ruokki meidät alas vedetyllä ruualla.
Nanny McPhee ei ole noita, Eric. Ilkeää sanoa noin.
Hän tiesi mitä teki.
- Hän on täysin koulutettu. - Niin, mutta mikä on hänen koulutuksensa?
Olen uskomattoman nälkäinen, Evangeline. Voisitko hakea hieman ruokaa, olisitko kiltti?
- Sanoitko juuri "olisitko kiltti?" - Ole kiltti, Evangeline!
- Kuulin, että olette olleet sängyssä koko päivän, mutta voitte jo paremmin. - Se ei ollut vikamme.
Se ei ole kenenkään vika, jos tulee sairaaksi. Mutta voitte paremmin jo nyt.
Isä? Nyt kun voimme paremmin, voisimmeko nousta?
Ole kiltti, voimmeko nousta?
Tietysti voitte.
- Lue meille. - Minulla on kirjeen kirjoitus kesken.
Luon teille huomenna. Hyvää yötä, lapsukaiset.
Evangeline, pyytäisitkö kokkia tekemään munakokkelia paahtoleivän kera lapsille?
- Olen varma, että he pitäisivät siitä nyt kun voivat paremmin. - Teen sen itse, Nanny McPhee.
- Eikö hänellä ollut kaksi paisetta? - Ne ovat syyliä.
Ne liittyvät noitiin.
Yksi niistä on hävinnyt.
- Koputin kyllä. - Tietysti.
- Toinen tunti, nousta ylös, kun käsketään on suoritettu. - Hienoa, kiitos.
Hyvää yötä, herra Brown.
- Nanny McPhee? - Niin, herra Brown? - Eikö sinulla ollut kaksi...
Ei mitään. Kuvittelin omiani.
Saitte sähkeen, herra Brown.
Hyvänen aika.
Nanny McPhee. Hyvä, hyvä. Minulla on tiedotus.
Tätinne Adelaide tulee tänään teelle.
- Ei! - Hän on ilkeä ja häijy.
Hän on yhtä sokea kuin lepakko. Ja toivumme sairaudesta, herranen aika!
Nyt riittää. En halua, että puhutte hänestä enää pahaa. Hän maksaa talon vuokran.
- Hän pelottaa minua. - Hän tulee vain teelle.
Laitatte parhaat vaatteenne päälle ja Nanny McPhee pitää teidät aisoissa.
Teen parhaani, huomioon ottaen, että on sunnuntai ja olen vapaalla töistä iltapäivällä.
Vapaalla?
Olet vapaalla... Et voi olla. Tarvitsen sinua. He tarvitsevat sinua.
Lähden keskipäivällä. Olen varma, että lapset tekevät kuten käsketään, vai mitä, lapset?
Kuuntele, kulta. Täti-Adelaide sanoo, "Tulen käymään, tarkoituksenani -
auttaa taloudellisessa tilanteessa." Ehkä hän ei haluakaan minun enää menevän uudestaan naimisiin.
Ehkä minun ei tarvitse tehdä sitä.
- Vihaan parhaita vaatteitani, ne kutittavat. - Lupasimme laittaa ne, joten se siitä.
Tora on oikeassa. Tehdään, kuten käskettiin.
Meidän käskettiin laittamaan parhaat vaatteemme päälle.
- Laitan parhaat vaatteeni sian päälle. - Simon, älä.
- Sika! - Älä!
- Täti-Adelaide, tervetuloa takaisin. - Missä olet?
- Täällähän minä. - Älä pelästytä minua noin.
Näytät typerykseltä, Cedric. Missä teeni on? Minun on saatava teetä.
Tietysti. Tätä tietä.
Haistan kosteuden.
Ei, et ainakaan huomattavasti haise.
Kosteutta talossa. Se vaikuttaa vaaleaan ihonväriisi.
- Hieno hattu. - Lahja Kentin herttuattarelta. Hänellä on makua.
Olen aina vihannut tätä huonetta.
- Maitoa? - Ehdottomasti ei. Likaista ainetta ja epäterveellistä.
- Sokeria? - Kuusi palaa, kiitos.
Puhun suoraan, Cedric. Sinulla on liian monta lasta.
- Tuosta halusit puhua. - Älä häiritse.
Vaimollasi ei ollut minkäänlaista suhteellisuudentajua.
Tiedän, koska olen valehdellut. Lupasin auttaa sinua.
Ja kuten tiedät, sanani on lakini.
Aion auttaa sinua yhä.
- Kiitos, täti-Adelaide. Kiitos. - Älä keskeytä. Istu alas.
Tämä on ehdotukseni.
Minun pitäisi helpottaa taakkaasi, ottamalla yhden lapsistasi kotiini Stitch Manoriin.
Se vaatii uhrauksia minulta. Tiedän sen.
Mutta kuten pyhä isäni aina sanoi, "Velvollisuudet, Adelaide, velvollisuudet".
- Et voi. En voi millään... - Kiittää minua tarpeeksi, tiedän.
Olen varma, että ymmärrät suunnitelman edun.
Onnekas tyttäresi, koska sen on oltava tyttö eikä poika, -
tulee saamaan yksityisopetusta, käytöstapojen opetusta ja ääntämisopetusta.
Asia, jota en siedä, on löysästi lausuttavat vokaalit.
Mitä isä sanoi? Hän varmasti sanoi, ettei ajattelekaan sitä.
Hän ei sanonut mitään.
Tule, etsitään muut.
Puhun suoraan. Et missään nimessä voi ottaa...
Anna jo olla! Olen tottunut kantamaan vastuuta muiden ihmisten virheistä.
Missä jälkikasvusi on?
Täällä ollaan.
- Se oli ampiainen. Iso ampiainen. - Hyvänen aika!
- Se on mennyt nyt. - Et voi hyvin, Cedric.
Mitä pikemmin löydämme hyvän vaimon, sitä parempi.
Tämä muuttaa hänen käsitystään tytön mukaan ottamisesta.
Puhu, tyttö! Kuinka rumat kasvot.
Kaikki nuo sänget.
Saattaa olla vaikeaa saada häntä naimisiin.
Eikö sinulla ole kauniimpaa tyttöä?
Ehkä talon edessä.
Chrissie, vauhtia!
Sido se, Chrissie.
- Eric, pysäytä se! - Chrissie, pysähdy! Hän näkee sinut!
Cedric, en tiennyt, että olet kasvattanut noin rumia lapsia.
- Minun pitäisi lähteä heti. Hae hattuni. - Hattusi? Joko lähdet?
- Niinkö? Et voi. Haen sen. - Hewitt!
Sinä sovit, täydellistä.
Hieman pelokkuutta ehkä, mutta saamme sen pois sinusta.
Ei yrittäminen maksa mitään.
En löydä hattuasi... Mitä teet?
- Tämän olen valinnut. Valmistele hänet. - Isä, auta!
- Chrissie? Et kuuntele... - Hiljaa, Cedric, tee kuten käskettiin.
Nanny McPhee, tarvitsemme sinua. Nanny McPhee, tarvitsemme sinua, ole kiltti.
Missä hattuni on?
Hattuni! Kuinka kehtaat!
Kuinka iloista. Kuinka kaunis tyttö oletkaan.
Tämän tytön otan mukaani.
- Juokse. - Varmuutta ja iloisuutta.
- Sieltä tulee henkilökunta. - Kyllä, rouva.
Otan tämän lapsen mukaani. Valmistele hänet.
- Ilomielin, rouva. - Sherryn aika.
Muistakaa, että jonkun teistä on mentävä tätinne mukaan, eikä se voi olla aasi.
Minä olen vanhin tyttö. Minä menen.
Olen aina tiennyt kohtalostani. Minä menen.
- Aggy menee. - Älä viitsi, Aggy. Et ole edes tyttö vielä.
- Hän halusi minut, joten minä menen. - Ette voi kaikki mennä.
Olen tyytyväinen, Cedric. Pidän sanani, kuten sinäkin.
- Lapsillesi pitää hankkia äiti ennen kuun loppua. - Ei.
- Mitä? - Et voi määrätä minua. Etkä voi ottaa lastani mukaan.
- Vaununne odottavat, rouva. - Onko valittu istumassa?
- On. - Hyvä.
- Kaikki on valmiina. - Kuka on valittu? Mikä on valmiina?
Cedric, onnellisen lopputuloksen johdosta, katson läpi sormieni tätä viimeistä kohellusta.
- Nanny McPhee. - Lähdetään, Hewitt.
- Mitä olet tehnyt? - En mitään. Lapset päättivät itse, kuka heistä lähtee.
- Päättivät mitä? Mitä tarkoitat? - Siinähän sinä olet, kullannuppu.
Ei pientä Chrissietä.
Kerrohan nimesi, tyttö.
- Christianna! - Älä ole niin ujo. Mikä on nimesi?
Istu suorassa ja kerro nimesi.
Ei!
- Christianna! - Isä! Isä!
Kuka sitten?
Evangeline. Nimeni on Evangeline.
Kaunis nimi.
Evangeline...
Nukkumaanmenoaika.
Kiitos, kun pelastit minut, Nanny McPhee.
Niin, kiitos.
Kiitos.
- Kiitos. - Kiitos.
- Isä olisi antanut viedä minut. - Ei, Christianna. Isäsi ei olisi ikinä sallinut sitä.
- Hyvää yötä, lapset. - Hyvää yötä, Nanny McPhee.
Hänellä ei ole enää yhtään syylää. Käyttääköhän hän jotain voidetta?
- Kiitos, Nanny McPhee. Olit suureksi avuksi. - Eipä mitään.
Kolmas tunti, pukeutua, kun käsketään on suoritettu.
Vain pukeutua, kun käsketään? He ovat oppineet paljon muutakin.
Minulla on viisi tuntia. Mitkä tunnit he oppivat, on heistä itsestään kiinni. Hyvää yötä.
- Nanny McPhee... - Niin, herra Brown?
Pärjäähän hän? Evangeline, tarkoitan. Olen kovin huolissani hänestä.
- Täti-Adelaide voi olla... Näit kyllä. - Hän pärjää kyllä.
Hyvä.
Oliko hän vapaaehtoinen? Ei voinut pettää meitä varmaankaan.
Ei aivan. Se oli Simonin idea.
Hän tiesi, että Evangeline halusi koulutuksen ja samalla säästäisi Christiannan. Viisas poika.
Hyvänen aika, Simon? Hyvä hänelle. Hienoa.
Hyvää yötä, herra Brown.
Se siitä sitten. Minun pitäisi naida Quickly.
Lapset, isänne käski kertomaan, että rouva Quickly tulee teelle huomenna.
- Nanny McPhee? - Niin, kullannuppu?
- Voitko estää isää naimasta kamalaa äitipuolta? - Pelkään pahoin, että en voi.
- Vaikka haluaisit? - Vaikka haluaisin.
En voi vaikuttaa ihmisen sydämeen.
- Ehkä Simon voisi puhua hänelle. - Hän ei kuuntele.
- Teille on vierailija, herra Brown. - Erityinen vierailija, herra Brown.
Quickly nimeltään.
Simon, poikani. Tule sisään. Tule nyt, en minä pure.
- Isä, haluamme kysyä jotain. - Kysy pois.
- Mitä tahansa. - Kuka on rouva Quickly?
Hyvänen aika, tuollaiset kasvot. Hän on ystävä. Hän on ystävä.
- Vain ystävä? - Poikaseni, se ei taida kuulua sinulle.
- On, jos hänestä tulee uusi äitimme. - Kuka sanoi mitään tuollaisesta?
- Onko se totta? Naitko hänet? - Menet liian pitkälle, Simon.
- Ei ole asiasi... - En kysynytkään.
- Älä väittele! - En niin. - Et ymmärrä aikuisten maailmaa.
On asioita, jotka...
Jätä tämä minulle. Mene kotiin!
Et koskaan kuuntele!
Nanny McPhee?
Hei, Simon. Voinko auttaa?
- Koputin kyllä. - Tiedän. Kuulin sen.
- Voinko auttaa jotenkin? - Tarvitsemme sinua...
Tarkoitan, pelastit Chrissien.
Olet puolellamme, etkö olekin?
Sinä pelastit Chrissien. En ole kenenkään puolella.
Minä... Me tarvitsemme apuasi päästäksemme eroon rouva Quicklysta.
Et varmaankaan ylläty, kun sanon, etten voi suostua siihen, Simon.
- Anna sitten meidän tehdä tarvittava, päästäksem- me eroon hänestä. - Oletko valmis seuraamuksiin?
- Olen. - Lupaatko? - Kyllä, lupaan.
Siinä tapauksessa, sinua lainaten, annan teidän tehdä tarvittava.
Kiitos.
Katso heitä! Katso nyt!
Pikkuruisia.
- Lapset, hän on rouva Quickly. - Älä ole noin virallinen. Kutsukaa minua täti-Selmaksi.
Ehkä voisimme juoda jotain tässä kuumuudessa.
- Teetä, tietysti. Mene vain... - Ja jättää nämä lapset? Kuinka kehtaat kysyä sitä edes?
- Talon sydän. - Niin, niin.
Poikamiehen luola.
Eikö olekin lumoava?
Oletko lukenut kaikki nuo kirjat? Viisasta.
- Ota minun tuolini, se on mukavampi. - Kiitos.
Mitäs täällä on? Huomaan, että olet jo varautunut naiseen. Huomaavaista.
Mikä herrasmies.
- Anna, kun teen tuolista mukavamman. - Kuinka huomaavaista.
Täällä miesvaltaisessa talossa kukoistaa charmi ja tyylikkyys.
Kuten ajattelinkin, hieman pölyinen. Se kaipaa vain kunnon iskun.
Noin. Puhdistettu käyttöä varten.
Niin sitä pitää. Mikään ei ole ylitsepääsemätön ongelma sinulle.
Huomasin sen ominaisuuden sinä surullisena päivänä, kun hautasimme herra Quicklyn.
Jopa surussani sanoin ystävälleni Letitia Carterille...
Muistatko hänet? Vaaleanpunaisempi asu mitä minulla. Hän ottaa liikaa aurinkoa.
Sanoin, että "Ystävällisyys on kuin toinen luonne hänelle. Hän on täydellinen herrasmies."
"Hänen tavoissaan on jotain niin maskuliinista, mutta myöskin sulkeutunutta..."
- Rukoilen teitä. - Anteeksi, en tiedä mikä minuun meni.
Minä tiedän. En huomannut sitä aiemmin, mutta -
intohimo on selvästi ominaisuutenne myös.
Tunnen sen. Kenelle olisi tullut mieleenkään, että olemme kuin sukulaissielut?
Intohimo on elämäni. Itse asiassa, herra Brown, mitä elämä olisi ilman sitä?
Kuin harmaa masentava pyörä polkemassa eteenpäin.
- Nyt ei ole aikaa ruoalle, rouva Quickly... - Selma.
- En voisi mitenkään niellä sitä olosuhteet muistaen. - Olette temperamenttinen, herra Brown.
- Teetä? - Kyllä.
Meidän on pyyhittävä nämä tunteet pois sen luotettavan virvokkeen avulla.
Tämäpä hienoa posliinia. Onko se Spode-merkkistä? Hyvin tyylikästä.
Joka tapauksessa, niinkin tärkeä normaalin ylläpitämisessä...
- Ette halua tuota. - Kuinka oikeassa olettekaan.
Näette syvimpään sisimpääni.
Mihin teetä tarvitaan, kun voimme juoda tunteidemme lähteestä?
Antakaamme rahvaan juoda teetä. Meidän sielumme tarvitsevat mielekkäämpää ravitsemusta.
Voi teitä hupsua! Ei täällä astioiden joukossa.
Minun on mentävä, ennen kuin maineeni on riekaleina tässä matossa.
Hieno matto onkin. Onko se kiinalaista silkkiä? Pakko paeta, ennen kuin kaikki on menetetty.
- Odottakaa! - Herranenaika! Olette liekeissä!
Miten yksinäinen leski voi tyydyttää teidät? Miten voisin kieltäytyä?
Tarvitaan vain se yksi kysymys, Cedric. Ja olen sinun.
- Kysy minulta tai menetät minut. - Ehdottomasti.
Sano se.
- Sano se. - Ei!
Ei! Tämä on liikaa, herra.
Olette epäkunnioittava!
Moraaliton ja epäkunnioittava!
Isä on tulossa.
Hän on poissa.
Ainoa henkilö, joka on välissämme -
ja täysi kaaos.
Hän on poissa.
Mikä on pilalla?
Asioiden kaunistelemiseen ei ole aikaa. En pysty elättämään perhettäni.
En ole koskaan pystynytkään. Teitä on niin paljon.
Mutta olette kaikki niin suloisia. Aggyn synnyttyä ja äitinne sairastuttua, sanoin: -
"Meidän on varmaankin lopetettava lapsien hankkiminen, kulta." Ja hän sanoi...
Hän sanoi tietävänsä sen.
Tosiasia on, että täti-Adelaide on elättänyt meitä vuosia, kuukausi kohtaisella avustuksella.
Jokin aika sitten, hän sanoi minulle, -
että minun on mentävä jälleen naimisiin tai hän lopettaa avustuksen.
Tämän päivänen nainen oli viimeinen mahdollisuuteni. Meidän mahdollisuutemme.
Meidän?
Kun rahat loppuvat, talo haltuunotetaan.
Jotkut teistä joutuvat kenties köyhäintaloon.
Jotkut otetaan huostaan... Toisten ihmisten huostaan.
En tiedä kuinka moni teistä saa olla yhdessä.
Olen pahoillani, että olen pettänyt teidät, lapset.
Ansaitsette paljon parempaa.
- Tee jotakin. - Kuten mitä?
Muuta tapahtumat. Kopauta keppiäsi. Poista tapahtunut.
En pysty. Tämä johtuu teidän teoistanne. Simon lupasi hyväksyä seuraamukset.
Mitä voimme tehdä? Auta meitä. Kerro, mitä voimme tehdä.
- Teidän on itse peruttava tapahtumat. - Miten?
Miettikää. Olette hyvin nokkelia, lapset. Miettikää.
- Oliko hän mukava? - Hän oli aivan kaistapäinen.
Hän ei pystynyt pitämään käsiään erossa minusta. Mutta pysyin kovana.
Sanoin: "Shedric..." Tarkoitan: "Cedric, minulla on maine, jota ylläpitää."
"Se on joko avioliitto tai ei mitään. Minä oikein pidät minua? Jonain..."
- Piirakkaa? - Ei minulle. Mahani on ilmaa täynnä. - Ei. Sanoit, että rahvas... - Kuka koputtaa?
Se saattaa olla hän.
Jos olet tullut anelemaan...
Rouva Quickly, olemme hyvin pahoillamme isämme kanssa tapahtuneesta selkkauksesta.
- Tyypillistä mieheltä, lähettää pikkuiset tekemään likaisen työn. - Ei. Hän ei tiedä...
- Hän naisi teidät hyvin mielellään. - Asia tuli aika selväksi. Avioliitto ei käynyt.
Odottakaa. Isä ei ollut epäkohtelias. Kukaan ei voisi olla mukavampi kuin hän.
Hän yritti vain suojella teitä tempuiltamme.
- Sammakko teepannussa. - Ja matoiset leivät.
Se oli minun ideani! Tarkoitan, syyni.
Minulla ei ole aavistustakaan mihin yritätte viitata.
Älkää yrittäkö keksiä verukkeita hänen puolestaan. Hän on pelkurimainen mies.
Eikä ole. Hän on hyvä mies. Hän yritti vain pelastaa meidät.
Ellei hän mene naimisiin, menetämme rahat. Ja joudumme kadulle.
- Rahat? Mitkä rahat? - Tätimme Adelaiden rahat.
- Hänen arvokkuutensa Adelaide Stitch. - Hänen arvokkuutensa?
- Herra Brown. - Rouva Quickly.
- Lapsenne on selittänyt kaiken. - Selittänyt?
Sen, että heidän temppunsa johtui siitä, ettei heillä ole äitiä -
ja he tarvitsevat vain naisen läsnäoloa rauhoittuakseen ja sinä hyötyisit siitä samalla, -
säälittävä ja yksinäinen, kun kerran olet. Ja siihen vaaditaan vain yksi kysymys, Cedric.
Aivan. Tietenkin... Anna vain...
- Rouva Quickly... - Selma.
Aivan, Selma. Soisitko minulle kunnian ja tulisit...
- Tulisit... - Vaimokseni.
- Aivan. Vaimo, sitä sanaa etsiskelin. - Kyllä. Kyllä vain, Cedric.
Menkäähän nyt, lapsoset.
Antakaa isällenne hetken rauhaa uuden äitinne kanssa.
Yöpuku taitaa olla liian iso sinulle, vai mitä? Tehkäämme toinen sinulle.
Olen pahoillani.
Minun olisi pitänyt kertoa teille. Ymmärrän sen nyt.
Jos olisin jutellut kanssanne aikaisemmin, emme olisi tässä sotkussa.
Ei, se oli meidän syymme.
Meidän olisi pitänyt tietää, että sinulla oli hyvä syy naimisiinmenoon.
Ainakin tällä tavoin pysymme yhdessä. Sehän on se tärkein asia?
Lupaan, etten salaa teiltä enää mitään, joka vaikuttaa meihin.
Huomaan, että olette kykeneviä ymmärtämään tällaiset asiat.
- Isä? - Niin, poikani?
Luuletko äidin ajattelevan meitä vielä, missä ikinä hän onkaan?
Aivan varmasti.
Tiedän sen.
Chrissie, valitse meille tarina.
Tunti neljä on suoritettu.
Tunti neljä?
Kuunteleminen.
Hyvin tehty.
Suuri päivä. Rakastan häitäni.
- Herra Brown. Millainen hän on miehiään? - En tiedä yhtään. Innokas kuin mikäkin.
Tutustuin häneen vain pikaisesti. Raapaisin pintaa vain eilen.
Mutta häntä on helppo hallita, toisin kuin hänen jälkikasvuaan.
- Miten aiot selviytyä siitä, Selma? - Minulla on pari temppua hihassani. Älä siitä huolehdi.
Aloitin heidän pesettämisestään. Eikö nuo näytäkin ihastuttavilta?
Sebastian, ylänappisi on auki. Lily, sinulla on hius solmussa. Auttaisitko häntä, Eric.
Isänne tulee kohta.
Mikä edistyminen teissä näkyykään. Letty, menepäs ulos katselemaan.
Mikä nimenne onkaan, niin antaisitteko minulle hetken aikaa kultasien kanssa?
Nyt, kultaseni, on muutosten aika.
Olen vastuussa tässä talossa nyt. Ja teidän on käyttäydyttävä.
Kuulitteko? Käyttäytykää.
Emmekä kuuntele tuota ilkeää ääntä häitteni aikana.
Hiljentäkää hänet.
- Tuhma. - Se on äitimme helistin. Anna se takaisin.
Minä olen äitinne nyt.
On aika sopeutua siihen.
Isä, rouva Quickly...
Tiedän, ettei hääparin pitäisi tavata ennen häitä, -
mutta mehän olemme jo veteraaneja tässä.
Hän on täällä! Rouva Stitch!
Selma, siellä on palvelijoita.
Tehkää tietä!
- Missä nainen on? - Täti-Adelaide... - Hiljaa! Missä nainen on, Cedric?
Saaneen esitellä morsiameni, Selma Quickly. Selma, tässä on rouva Stitch.
Teidän ylhäisyytenne. Tervetuloa, saaneen olla uskalias. Nöyränä toivotan teidät tervetulleeksi.
Edustatte loistoa yläpuolellamme. Teitä ympäröi -
- ylhäisyys. - Loistokas tervehdys. Nouskaa.
Tässä ovat lapset, paimentolaisasuissaan.
Siis tytöt ovat. Pojista en oikeastaan tiedä, mitä he ovat.
- Mutta näettehän itse. - Pysykää perässä.
Kuka tuo on?
- Se on prinsessa. - Keijukaisprinsessa.
Se on Evangeline.
Selät suoriksi. Muistakaa vokaalit.
Saaneen esitellä adoptiotyttäreni, neiti Evangeline Stitchin.
Miksi olemme tässä kolkossa eteisessä? Sherryä ja heti.
Saaneen kaataa juoman teille, teidän ylhäisyytenne.
- Mukava tavata teidät jälleen, rouva. - Piruvie!
Ja kuinka mukavaa nähdä nuorukaiset.
Tervetuloa takaisin, Evangeline. Näytät hyvältä. Miten voit?
Olen täysin tyytyväinen.
Olet varmasti onnellinen mennessäsi jälleen naimisiin.
Toki. Miten sen sanoitkaan. Täysin tyytyväinen. Tietenkin.
Sepä hienoa.
Suokaa anteeksi.
Oletko varma, että se on Evangeline? Hän ei näyttänyt yhtään Evangelinelta.
Pötyä. Hän on aina ollut tuon näköinen.
Mitä voimme tehdä? On pakko olla jokin keino.
- Käyttäytykää. - Teidän on tehtävä se, mitä käsketään.
- Käyttäytykää. - Tunti viisi, Simon. Sinun on tehtävä, mitä käsketään.
- Mehiläiskeko. - Mehiläiskeko?
Olkaa hyvä, ja istukaa.
Mitä tarkoitat? Ei täällä ole mehiläiskekoa.
Olemme kokoontuneet tänne -
Jumalan ja tämän seurakunnan eteen -
liittämään yhteen tämän miehen ja tämän naisen.
Pyhässä liitossa, -
joka on Jumalan siunaama, -
viattomuudessaan...
Irti!
Kimpussasi on yksi.
Selässäsi on yksi.
Hänen puvussaan olevat kukkaset houkuttelevat niitä.
- Inhoan ampiaisia. Olen allerginen. - Ei täällä mitään ampiaisia ole.
Ihan tosissaan. Turpoan pistoksista.
He yrittävät pilata hääni. Ilkeät olennot. Tee jotain!
Cedric, katso minuun. Näetkö ampiaisia?
Pyysin katsomaan minuun. Näetkö ampiaisia?
Näen.
- Kaikki hyvin. Sain sen kiinni. - Se on kimpussani!
Herranen aika! Olen pahoillani.
Ei, ei.
Pyhät hyssykät sentään. Teidän korkeutenne.
- Älkää koskeko kakkuun! - Ottakaa piirakat!
- Ei minuun. - Hän osui minuun.
Hyökätkää!
Ei kakkua!
Nyt riittää!
Simon, keilailu harjoitusta.
- Evangeline, missä tapasi ovat? - Hiiteen tapani, senkin vanha pieru.
Näin hauskaa ei ole ollut viikkoihin.
- Luoja sentään. - Letty, hiukseni. Missä se on?
"Katso heitä, pikkuruisia."
Nyt riitti! Senkin ilkeät, hirviömäiset olennot!
Irti lapsistani!
Cedric, se on ohi! En vietä enää hetkeäkään tämän joukkion seurassa!
Eikä minua kiinnosta kuinka paljon, vanha harppu antaa sinulle rahaa.
Letty, lampaat!
- Pukuni on pilalla! - Täysi hulluus!
- Valitsit sitten hyvän vaimon, Cedric. - En löytänyt toista antamasi ajan puitteissa.
Ja mitä teihin lapsiin tulee, niin pitkä tuomio laitoksessa ei edes riittäisi.
Ja sinä, Evangeline, olet yhtä villi kuin muutkin.
Ja olen ylpeä siitä. Rakastan heitä, mitä ei voi teistä sanoa.
Loukkaus! Jättäisin sinut tänne mätänemään, mutta annoin sanani, että kasvattaisin sinut, -
enkä ikinä riko lupaustani. Tulehan jo!
Odota, täti-Adelaide!
Annoit sanasi, että jos isämme menisi naimisiin tämän kuun aikana, jatkaisit avustamistamme.
- Niin lupasin. - Joten, jos hän menee naimisiin tänään, sinun on pidettävä sanasi.
- Tuhlaat aikaani! - En tuhlaa.
- Hän menee naimisiin tänään. - Mitä? - Mitä?
- Kenen kanssa? - Hän nai Evangelinen.
- Insestiä? - Ei, täti-Adelaide. Evangeline ei ole siskomme.
- Ei ole siskonne? - Ei tietenkään.
Mikä hän sitten on?
- Olen hänen keittiöapulaisensa. - Mitä?
Evangeline, rakastatko isäämme?
En tietenkään. Tiedän asemani. Se ei olisi oikein.
Kyllä.
Isä, rakastatko Evangelinea?
Mitä? Se olisi sopimatonta. Sellaista ei voisi tapahtua. Tarkoitan...
Kyllä.
Hän nai keittiöapulaisen?
Ei olisi voinut uskoa. Lunta elokuussa!
Uskoakseni, herra Brown, nuori neiti ei oikeasti ole sukua teille?
Koska kirkko antaisi kielteisen kannan siinä tapauksessa.
- Ei. Asia on niin, että poikani Simon on hyvin kekseliäs poika. - Evangeline.
Tiedoksesi, että se, mitä sanoin ilkeistä äitipuolista, se "ilkeätä lajia hetki", -
niin se ei todellakaan koske sinua.
Tännepäin.
Saaneen kutsua teidät vielä kerran kokoontumaan yhteen.
- Nanny McPhee, olen niin hermostunut. - Hengitä syvään.
En taida edes näyttää morsiamelta?
Kohta näytät.
- Miten lukeminen edistyy? - Paljon paremmin.
Mutta en ole vielä päässyt tarinan loppuun.
Se ei ole tarpeen. Sinä olet tarinan loppu.
Olemme kokoontuneet -
liittämään yhteen tämän miehen ja tämän naisen.
Pyhään liittoon.
Pitäkää ääntä, iloitkaa ja laulakaa ylistys.
Teidän pitäisi ymmärtää eräs asia työskentelytavoistani.
Kun tarvitsette minua, mutta ette halua minua, minä jään.
Kun haluatte minua, mutta ette enää tarvitse, -
minä lähden.